Sfârșitul jocului
Cum a fost?
E un nou joc care se numește "Supraviețuiește!".
Serios, nu-i ceva normal cu el. Mă înfiorează.
Mă înfiorează tare. Vei veni, poți veni?
- Voi veni în weekend și-l vom încerca. - Atunci ne vedem în acest weekend!
Pa.
Sfârșitul jocului
La naiba! Nu poți bate la ușă?
- Închide ușa. - Băieți, am găsit un joc tare.
- Noi ne jucam acum de-a altceva. - OK.
Nu se poate.
Alo?
Băieți?
Sarah?
SUPRAVIEȚUIEȘTE!
Traducerea și adaptarea: LOVENDAL E-mail: ovidiu_iacob@yahoo.com
- Bună. - Bună. Ce mai faci?
- Ai predat raportul? - Tocmai intenționam să fac asta.
E bine.
Încearcă să te comporți bine. Șeful e într-o proastă dispoziție.
- Apropo, "La mulți ani!". - O, mulțumesc.
Bună.
- Vream să... - Numai puțin.
De cât timp lucrezi la asta?
- De mult timp. - Adică de 100 de ore.
Îmi pare rău. O voi termina cât se poate de repede.
Ce...? Ce ?
- Hutch... - Ce?
Stai jos. Relaxează-te.
Bine. Ascultă-mă, OK?
Te-am angajat pentru un singur motiv.
Doar pentru asta. Ajută-mă să omor personajul principal!
Scuză-mă, dar vorbim de joc, nu-i așa?
- Da. - OK.
Nu știu ce să spun. Ai super-arma?
Super-arma? Da, o am...
Atunci omoară-l cu ea, căci nu va rezista.
- Pot să-mi iau liber mâine? - Ia stai puțin...
Nu, nu...Am nevoie ca personajul să fie eliminat!
- Va fi. Nu te preocupa. - Știi ce Hutch, am nevoie ca
tu să pui același efort atât în scenariu cât și în joc.
Și într-o zi îmi vei fi dator, da?
OK. Bine. Îți iei ziua liberă mâine. Deci cum e?
E mai ușor de a-l ucide fără costumul pus.
Dă-l jos înainte și jocul se termină.
- Bine! OK. - OK.
- Ai văzut fișierul acela .PDF? - Încă nu.
- Ești chemat la telefon, Hutch. - Mulțumesc.
Alo.
Ce?
- Chiar m-ai fotografiat? - Da.
Sunt atât de multe chipuri aici și a ta pare cea mai tristă.
Plângeai, așa că am făcut poza.
- Tu și Loomis erați apropiați? - Da, eram prieteni apropiați.
Adică, foarte apropiați.
- Îl știai pe Loomis? - Într-un fel.
Sunt prietenă cu Sarah, aici în Georgia.
Trebuia să vin cu ea în acea noapte.
Da? Și eu la fel.
Vroiam să le fotografiez nunta lor. Îți dai seama.
Iat-o.
Bună. Ce mai faci?
- Cum te mai simți? - Bine. Ține.
Aceasta este geanta fratelui tău. Nu o vrei?
Mama nu a dorit, pentru că sunt jocuri violente, știi asta...
- În plus, a dorit ca tu să le ai. - Vino încoace.
- Ai grijă de tine, da? - OK.
Ține. Dacă ai nevoie să vorbești...
acesta e numărul meu.
Bună, rază de soare.
Nu credeam că te întorci așa de devreme.
Dă să te pup.
Îmi pare rău de Hutch. Ești OK?
- Da. Nu știu. E greu de crezut. - Bună, Hutch!
Mai întâi părinții tăi și acum cel mai bun prieten al tău.
Dumnezeu nu te tratează prea bine.
Știi ceva, Phineus? Când vorbești tu, numai prostii scoți pe gură. Idiotule.
Fii tare, atât îți spun. Tu mă înțelegi, frate.
- Desigur. - Și tu de ce vorbești așa cu fratele tău?
Pentru că fratele meu e un idiot.
O, Dumnezeule. Ești groaznică.
- Știi ce s-a întâmplat cu el? - Tot ce știu e că...
a fost omorât împreună cu doi prieteni.
Asta-i tot?
- Ce se află în geantă? - Niște jocuri video. Poze. Ceva de genul ăsta.
- Pot să mă uit? - Da.
- Hopa! Sunteți voi doi? - Da...
Foc.
- Minunat. - Phineus, nu te juca cu aia.
- Îmi pare rău, Hutch. - Tu cred că ai fost adoptat.
Am făcut-o pentru Loomis.
- Îi plăceau jocurile video? - Da.
- Sunt ceva jocuri bune prin geantă? - Nu știu sigur. Ia și vezi.
Supraviețuiește!
- "Supraviețuiește!"? N-am auzit de el. - Da, ăsta e jocul.
Îl juca în noaptea în care a murit. Vroia să vin și eu dar n-am acceptat.
Hutch, dragul meu, n-aveai de unde ști.
- Numai că... - Cum a ajuns la el?
- Căuta să vadă erori. - Îl voi testa și eu.
Îl voi juca să văd ce făcea Loomis.
Hei, nu-mi prea place. Acesta era ultimul lucru ce-l făcea înainte să moară.
Stai liniștit.
Dacă Loomis testa acest joc, asta înseamnă că...
e permis.
Și asta poate fi bine.
Vrei să joci cu mine?
Swink, m-ai speriat tare, omule.
De ce? Da. Vreau să intri. Mulțumesc pentru întrebare.
Am pregătit totul ca să nu ne lipsească nimic.
Deci...
Îmi pare rău...pentru prietenul tău.
- E groaznic. - Mulțumesc, omule.
Știi unde sunt toate. Mă chemi dacă ai nevoie de ceva.
Mersi.
Bună!
Hei, ai ceva să-mi spui?
Bună! October, băieți, aceasta e Abigail.
E o prietenă de-a lui Loomis. Va fi cu noi pentru un timp.
- Bună. - Bună.
- Mă scap pe mine. - Acolo este, pe hol.
- Scuze. - Ești bine?
Da, sunt OK.
Fata aceea arată nemaipomenit.
Loomis mi-a spus că mărimea nu conta.
El nu a jucat niciodată ca cel de-al treilea jucător "shooter".
- Hei. - Ce?
Nimic.
Totul e gata.
Și mirosul.
- Nu-ți fă griji. Te voi proteja. - Mulțumesc.
Acțiunea începe, vreau să încep!
- Șeful tău se poate conecta? - Miller, ești acolo?
Da, sunt aici.
I-am spus soției mele că mă aflu la o ședință.
Gata băieți, terminați vorbăria.
Numele jocului este "Supraviețuiește!".
Nu prea știm nimic de el, doar că nu ar trebui să-l jucăm.
Stai jos!
Să-i dăm drumul!
- Pune mâinile pe el. - Dezgustător.
Bellman Games prezintă
"Supraviețuiește!"
Rugăciunea lui Elizabeth
Veniți, Norilor, către mine. Să vă ridicați ca o furtună a răului.
Porcăria asta nu mă lasă să încep jocul.
Poate că ar trebui să citești cu voce tare acea rugăciune.
Ce?
Tehnologia de activare cu ajutorul vocii încă nu există.
OK.
"Veniți către mine, Norilor..."
Ce?
E...ca ceva spiritual...
Putem să trecem peste porcăria asta și să jucăm?
Vreau să încep odată.
OK, să-i dăm drumul!
"Veniți către mine, Norilor..."
"Să vă ridicați ca o furtună a răului, pentru a vă manifesta."
"Lăsați ca noaptea să vă învăluie."
"Priviți și distrugeți pe cei care se opun pentru a nu mă răni."
"Lăsați ca sângele celor mulți să mă curețe. Păstrând etern frumusețea."
"Vă rog."
Bine ați venit! Dacă ați intrat în acest joc, ați făcut o mare greșeală.
Ați spus cuvintele. Excelent. Veți muri pentru asta.
În acest moment, răul acestui loc îți curge prin vene.
Ai fost pedepsit la moarte.
Dorințele tale te-au adus aici, în domeniul Rouge.
În urmă cu 200 de ani în urmă, contesa Elizabeth Bathory
a construit acest domeniu pentru...
- Domeniul Rouge? - Ai auzit de el?
Da. Mai ții minte când bunica ne vorbea despre asta? Era...
- Da... - Era ceva...
- Știi că bunica a pus și o amuletă. - Nu, vorbesc serios.
Știu băieți că poate ați auzit povestea.
Ce s-a întâmplat acelor fete a fost atât de groaznic,
că toate însemnările au fost șterse.
Și răul din acea casă a fost renăscut.
Salvarea ta este în afara porților din acest domeniu.
Singura ta șansă este de a afla adevărul despre domeniul Rouge.
Și de a opri răul.
Dar, pentru a realiza asta, trebuie să supraviețuiești.
- Dumnezeule. - Începe să mă cam sperie.
Taci din gură!
Du-te, frate.
Încerc să-mi dau seama.
Ce-i asta?
- Băieți, simțiți și voi? - Da, o simt și în chiloți.
- Cred că ne apropiem de ceva. - Ceva se apropie de noi.
- Să luăm arma. - Cineva să facă ceva. Swink?
Nu, sunt OK. Mulțumesc.
Ai grijă!
OK.
O umbră a morții te înconjoară.
Trandafirul roșu te va ajuta să supraviețuiești.
Bine. Ne va da șansa să scăpăm de fantomele cu care nu putem să le înfruntăm.
Da. Trandafirul roșu te protejează.
Asta înveți când citești prea multă literatură gotică pentru cei mici.
Scuzați-o pe sora mea. Jocul e amuzant, dar puțin cam lent.
La stânga! La stânga! La naiba!
Haide!
Doamne, sunt morți peste tot!
Sunt în spatele tău! Fii atent cu ușa aceea!
Închide ușa! Acum!
Dumnezeule!
Bună.
Ce se întâmplă? Ce se întâmplă?
Ce? Unde?
- Uite acolo. E ceva acolo? - Ce spirit de observație ai.
- Bravo, Abi. - Pare o cameră secretă sau ceva asemănător.
Contesa Elizabeth Bathory
- Ăla e un jurnal? - Da.
Poate e vreun ajutor pentru joc.
Miller, ești bine?
Da, sunt bine.
Iar ești în tunelurile ălea, omule? Pentru că nu e nici o ieșire acolo.
Ușile sunt închise.
Le voi deschide. Știi că îmi place să cercetez.
- Frica e pentru proști. - Pentru proști.
Totul e sub control. Mă duc.
Nu ai nici un trandafir?
Nu...nu am...nu am...
- Nu am nici un trandafir, omule. - Spune-ne ce vezi înainte de a ieși de-aici.
E ca o cameră de tortură, ceva dezgustător...
Am văzut carne...
niște fete moarte...
La naiba, omule!
- Gata, m-a omorât! - Cine? Una din fetele ălea?
Era o...era o femeie. Cred că era blestemata aia din tablou.
Contesa aia. Nici măcar nu am avut șansa să lupt cu ea.
- Unde era camera de tortură? - Printr-o intrare secretă...
Încerci să te întorci înapoi în joc?
Ei bine...
Hei, e cineva acolo?
Miller, cu cine vorbești omule?
Nu știu. Probabil că o fi cineva de la securitate care își face rondul.
Știi cum se spune. Dacă joci prea mult timp, începi să-ți închipui diverse lucruri.
Sau să ai atacuri de apoplexie.
Jocurile pot cauza pierderea cunoștinței.
Realitatea percepută prezintă unele lucruri...foarte stranii.
Știți...cu cât joci mai mult, cu atât jocul devine din ce în ce mai real.
E foarte interesant, dar mai mult e o teorie. Dar memoria retinei există...
Dragule, e foarte fascinant, dar trebuie să mă odihnesc.
Da, unii din noi se duc la muncă.
Bine. Miller, ne întâlnim mai tărziu.
Da, da, da. Îmi voi verifica programul.
Mulțumesc pentru asta, băieți. Chiar aveam nevoie.
- Pentru Loomis. - Pentru Loomis.
Pentru Loomis.
Simte realitatea.
Loreta, ce se întâmplă?
- Ce se întâmplă? - E vorba de Miller...
Miller?
Miller!
Hei, hai. Băiete, e locul crimei. Vrei să treci dincolo?
Puteți să-mi aduceți o bandă de marcare a locului?
Nu înțeleg! Am vorbit cu el acum câteva ore!
- Acum câteva ore? - Da.
Hai să mergem.
Mulțumesc.
Știu că nu-ți va fi ușor, băiete. De aceea voi fi concis.
Ai fost cu el aici în noaptea trecută?
Nu, am fost la mine acasă. Am jucat împreună un joc pe rețea.
Soția sa mi-a spus că lucra aici până târziu.
Da, scuze. El a jucat de-aici, iar eu din casa mea.
- Doar voi doi? - Nu, cu încă 4 persoane. Prieteni.
- Avem nevoie de numele lor. - Am înțeles.
- Locuiești aproape? - Aproximativ. În Leizig.
- Da? - E cam la 10 minute distanță.
Foarte aproape de locul crimei.
Charlie, termină.
Știu doar ce s-a întâmplat, OK?
Bine.
Dacă vrei să mă contactezi...
Numele meu este detectivul Twidloe.
Trebuie să mai vorbesc din nou cu tine.
Îmi pare rău despre prietenul tău.
Mulțumesc.
Bine.
La naiba, ia veniți să vedeți!
Este cadavrul șefului lui Hutch.
- Nu-i amuzant. - Nu ne-ai spus că Miller a murit așa?
Nu mă pot uita la asta.
Hutch, îmi pare rău. Phineus, ești un idiot. Lasă naibii jocul ăsta.
De ce? Pentru că am găsit cadavrul lui Miller în joc?
- E un joc de supraviețuire greu. - Adică, îmi pare rău că sunt un ticălos...
dar cred că voi exagerați un pic.
- Nu poți arăta puțin respect? - Respect?
- Da. - Eu respect jucătorii prin joc!
Așa că, haideți să jucăm!
- Pentru Miller. - Știi ce? Termină să mai spui asta.
Nu o facem nici pentru Miller nici pentru Loomis.
Nici măcar nu-i cunoșteai pe tipi, nu-i așa?
Dacă vreți să fiți așa toată ziua, foarte bine.
Dar eu nu o voi face. Iar pe tine te-am întâlnit abia ieri. Așa că pupă-mă în fund.
- Phineus! - Ce?
Uitați ce...De ce nu plecați de aici și lăsați-mă să joc în liniște.
Liniște.
Hei, calmează-te.
Îmi pare rău.
Te simți bine?
- E un moment dificil, știi asta? - Da.
Abigail, care e povestea ta? Nu știm prea multe de tine. Cu excepția faptului că îți place să joci.
Ei bine...Am crescut în Georgia.
Tatăl meu e arhitect, iar mama profesoară.
- Mă duc la Princeton în toamnă. - Se pare că ești fata perfectă.
Nu sunt perfectă.
- Scuze. - Ești bine?
Da. Am probleme cu focul. E o poveste lungă.
Ce s-a întâmplat?
Am văzut cadavrul lui Miller în joc...
Uite ce...nu sunt expertă în jocuri, dar există tot felul de modalități de a muri în jocuri.
- Totul e doar o coincidență. - Nu prea cred.
Pe de o parte pare doar o coincidență nefericită această moarte.
Dar dacă te gândești mai bine, coincidența de a regăsi cadavrul lui Miller din joc
exact la fel ca în viața reală, e perfectă.
De aceea toți suntem înfricoșați.
Nimeni nu știe ce spune.
Idioții!
OK, să-i dăm drumul...
Iată-i! Am uitat că urâți oglinzile.
Dar pe asta nu o spargeți.
Pauză
Poate că nu are nimic de-a face cu asta. Poate că totul era inevitabil.
Posibile răspunsuri criminale la nivel anti-social.
- Unde te duci? - Loomis și prietenii săi jucau acest joc
în noaptea în care ei au murit. La câteva ore după. Acum și Miller a murit.
Cum se face că toți au fost omorâți chiar imediat după joc?
- Trebuie să terminăm jocul... - Hutch, dragule, liniștește-te.
- E doar o coincidență. - Și dacă nu e, așa cum a spus Swink?
Nu am spus eu asta! Nu mă băgați în seamă!
Phineus! Dumnezeule!
- Ce faci, omule? - Am omorât-o pe târfă. Cum ți se pare, omule?
Dacă moartea lui...
Dacă moartea lui Loomis și a lui Miller nu sunt coincidențe?
Amândoi au jucat și apoi au murit, deci...
În mod clar, jocul îi omoară. Nu-i așa? Vorbești serios, omule?
Ascultă-te ce spui.
Hei Swink, uite ce oglindă am găsit.
Am vrut să văd ce scrie pe spate, dar nu se sparge ca celelalte.
Cred că e făcută din argint sau ceva de genul acesta. Nu știu. Vedeți voi.
Ai trecut prin multe. Și știi că eu țin la tine.
- Și toți suntem speriați. - Știu.
Bine.
Realitatea perceptivă
Triplu masacru din Church Point
Baza de date a Departamentului de Poliție din New Orleans
Raportul poliției
Balustrada de la al doilea etaj s-a rupt...
Victima a suferit o ruptură de gât.
Miller Banks
Ucis între 1 și 4 dimineața...cu un foarfece de 14 inchi
Foarfece de 14 inchi
De aceea trebuie să ne reîntoarcem la joc să aflăm ce s-a întâmplat.
- Am avut deja discuția asta. - Spune-mi nebun sau paranoic!
Puțin îmi pasă, uită-te la astea!
- De ce Phineus nu se află aici? - A spus că va fi aici. Deci va veni.
OK. Deci toți am văzut că Miller a fost înjunghiat.
Poliția crede că a fost înjunghiat cu un foarfece.
La fel și prietenii lui Loomis. Iar corpul lui Sarah a sângerat până la moarte.
Raportul poliției spune că Loomis și-a rupt gâtul.
A fost spânzurat ca în joc. Toți au murit la fel ca în joc!
Nu poate fi doar o coincidență.
Nu înțeleg!
Cred că ai dreptate.
Știi când ți-am spus de povestea spusă de bunica.
Era vorba despre Bathory care era o nebună. Și asta e ceva foarte real.
Băieți, toate detaliile acestui joc se bazează pe viața ei adevărată.
Turnul, cimitirul, camera de tortură.
Ea își vâna victimile purtând un veșmânt negru.
Îi omora cu un foarfece de argint. Oglinzile sparte?
De ce se spărgeau? Pentru că nu puteau rezista vechimii. Toate sunt adevărate!
October, pe mine mă interesează să aflu ce i s-a întâmplat lui Miller și lui Loomis...
iar tu nu mă ajuți.
Drept pedeapsă, ei erau închiși în turn.
Și cel mai important lucru a fost... Ultimul lucru pe care ea l-a spus e că
într-o zi ea se va întoarce.
Și dacă ea s-a întors și ne omoară unul câte unul, după ce murim în joc?
E o nebunie. Nu vezi ce spui?
Nu vrei să mă asculți? Foarte bine!
Ceea ce mă interesează este să aflu unde naiba e Phineus!
Închide ochii / Vreau să străbat cerul / În visurile mele dulci.
Închide ochii / Vreau să văd noaptea / În visurile mele dulci.
E cineva acolo?
Phin, ești bine?
- Da, sunt bine. - Phin, aici e Hutch. Unde ești?
Mă aflu pe drum. Dar m-am blocat aici pe River Road.
- Mă aflu în partea de sud, omule. - Conduc eu.
- Cine e, Abigail? - Da.
- Salut, dragă. - Salut.
Hei Swink, știi că vorbeam despre realitatea perceptivă. Despre a auzi, a vedea lucruri...
- Despre amândouă... - E foarte ciudat.
- Uite ce...am văzut lucruri din joc, frate. - Liniștește-te. Venim după tine.
Să mergem.
Phineus, n-ai murit în joc. Amintește-ți asta. Vin acolo imediat.
Așa e! N-am murit în joc, dragă!
Hei...
Ia stai puțin...
În joc, ea apare noaptea.
E cineva acolo?
Suntem aproape, să-i găsim mașina.
Uite aici!
Phin!
Sfârșitul jocului
Isuse, a murit la fel ca în joc.
Vrei să-mi spui ceva?
Asta.
Va părea incredibil.
Jocul acesta - "Supraviețuiește!".
Este vorba despre domeniul Rouge și o femeie, Elisabeth Bathory.
Da, cred că știu poveștile cu fantome.
OK. Phineus a fost lovit de o trăsură în joc.
Miller...Miller a murit la fel ca în joc.
Stai...Stai așa puțin, băiete...
Am luat acest joc săptămâna trecută. De la un prieten.
Și el a murit la fel ca prietenii săi, exact ca în joc.
Acum, ia și explică-mi asta!
Da.
E vorba de cazul Crawley din Church Point.
Locuiești la familia aceea, nu-i așa? După ce ți-ai pierdut părinții?
- Da. - Ai vorbit cu Crawley în noaptea crimei?
Știi și tu, detective.
- Vedeți, tehnic vorbind oricine... - Taci din gură.
Stai aici.
- Pare atât de speriat. - Nu cred că...
Taci din gură!
- Cum se intră? - După ce citești asta.
Bine. "Veniți către mine, Norilor..."
Trebuie să fie vreo legătură.
O vom afla, Hutch.
- Uite ce, deja ți-a spus că... - Și eu îți spun că...
Prieten sau nu, joc pe calculator sau nu, data următoare când te mai văd la locul crimei
voi fi forțat să te arestez.
Cum te-ai simți tu dacă ți-ai vedea prietenii morți?
- Cineva la care ții, detective. - Aș lăsa polițiștii să-și facă treaba.
Nu fă asta!
Haide, haide!
- Ar fi mai bine ca nimeni să nu joace. - Cred că cineva la vârsta ta s-ar speria.
- Haide, haide. - Am înțeles.
Bine.
Voi analiza asta.
Dar tu trebuie să te duci acasă, Hutch.
- Nu-l închizi pe puști? - De ce? Are cumva vreo trăsură?
Povestea cu jocul pe calculator pare o porcărie.
E un lucru foarte rău! Eu o știu și toți o știm!
- Ceva s-a întâmplat! Ceva rău! - Taci din gură, Swink!
Nu ne ajuți așa, omule.
De ce ai adus jocul acesta în viețile noastre, Hutch?
De ce?
- Nu... - Fratele meu...
era tot ce aveam.
El era totul pentru mine și acum e mort.
October...
Nu știam.
Nu știam. Îmi pare atât de rău!
Nu mai doresc ca altcineva să mai pățească ceva.
Nici eu.
De aceea, trebuie să facem ceva.
Hutch, vreau să afli tot ce poți despre acest joc.
OK.
- Pot să încep cu casa lui Loomis. - Eu trebuie să mă ocup de Phin mai înainte.
- Ești bine? Putem face asta? - Hutch. Cineva l-a omorât pe fratele meu...
având o căruță cu cai.
Voi descoperi cine a făcut asta și îl voi pedepsi.
Abigail, doresc să stai cu Hutch și dacă se întâmplă ceva...
N-o să mai jucăm acel joc nici măcar o singură secundă.
Am nevoie de puțin ajutor aici.
Lăsați-mă să ghicesc. Soția și copiii vă înnebunesc.
Aveți nevoie de ceva care să vă relaxeze...presupun.
- Arăt eu a copil de 12 ani? - Presupun că nu jucați.
M-am retras după timpurile în care se folosea "cubul lui Rubik".
Uite ce, am nevoie de niște informații despre un joc care se numește "Supraviețuiește!".
"Supraviețuiește!". N-am auzit niciodată de el.
Poate că e ceva necomercializat încă. Înțelegi?
Știți, un joc este doar o extensie a creației minții umane.
Nu ați cunoscut pe nici un programator de jocuri, nu-i așa?
- Nu, probabil că nu. - Sau poate că deja ați cunoscut.
Da. Nu am aflat nimic.
Probabil că e un joc necomercializat încă sau ceva de genul ăsta.
Da, bine.
Vorbim mai târziu, bine?
E închis. Trebuie să fie vreun geam deschis.
Cum de știi?
Ți-am spus că am locuit la familia Crawler pentru un timp când eram mai tânăr.
O, da.
Casa lui Loomis era... ca propria mea casă.
Obișnuiam să vin aici când lucrurile deveneau...
Nu e nevoie să vorbești despre asta.
Tatăl meu nu vroia să se despartă.
Spunea că mama îl înșeală cu altul. Ceea ce nu era adevărat.
Am zis că...
Dacă ea nu vrea să fie cu el, atunci nu vrea să fie cu nimeni.
Așa că am dat foc la casă.
A ars ca o torță.
Pompierii abia au reușit să mă salveze, dar mama mea...
Se afla încă în pat când au găsit-o.
Întotdeauna mi-am spus că dacă...
eram mai mare...
aș fi putut să opresc asta. Nu știu...
Și eu am învățat, încă de mic, că nimic nu se compară cu familia.
Și de atunci ți-e frică de foc?
De aceea urăsc focul. Mă duc la ușa din față, OK?
Haide, haide...
Să verificăm camera lui Loomis.
Ce putem găsi noi ce n-a găsit poliția?
N-au știut unde să caute.
Ce? Ce este?
Este compania de jocuri pentru care testa jocul. Ei i-au oferit jocul.
Am găsit adresa companiei care a creat jocul.
Spune-mi exact unde se află strada Cipres nr.1420.
Nici o problemă. Să vedem.
Trebuie să o iei pe podul de lângă Spanish Lake.
Îl vom căuta pe creatorul jocului și vom afla ce știe el.
Hutch, am citit o carte care se numește "Malius Demonium".
- Malius și mai cum? - Înseamnă "Secera vrăjitoarelor".
A fost folosită pe vremuri, împotriva vrăjitoarelor în timpul Inchiziției.
Se spune că dacă întâlnim o vrăjitoare, trebuie să-i batem trei piroane
în inimă, gât și frunte.
Aceste piroane va face ca spiritul ei să se întoarcă în corp. Și asta e...
foarte, foarte important, băieți.
Un suflet ce nu este mort poate fi purificat doar prin ardere.
Chiar crezi că un mort se mai poate întoarce din groapă sub forma unei fantome?
Hutch, îți spun că un spirit puternic
poate fi întors la groapă cu o incantație corespunzătoare.
Nu pot crede ce se întâmplă.
Detectivul Charles Kent a fost ucis brutal astăzi lângă mall...
October!
Dumnezeule.
Polițistul acela...e mort.
Ce?
Băieți, avem o altă problemă.
De ce se află poliția aici?
OK, ne întoarcem. Ne găsiți în casa lui Loomis.
- În casa lui Loomis? - Swink!
Haide, dacă nu vrei să ajungem în închisoare, trebuie să plecăm acum Swink!
- În închisoare? - Acum! Haide!
Să ne uităm în apartament.
Ce avem?
Contesa Elisabeth Bathory... De văzut perioada 1420-1650. Exorcizare.
- Nu era un jurnal? - Un jurnal?
Da, în joc.
- Și dacă asta e? - Ce să fie?
Incantația corespunzătoare.
Vrei să spui că...
Nu e vorba de nici o fantomă!
Vrei să spui că am contactat un spirit prin acea incantație?
Pentru a începe jocul, toți am spus acea rugăciune.
Totul este foarte...Este foarte improbabil!
Ce e, Swink?
Eu și October am mai discut chestiile acestea. Nu știu, poate că are dreptate.
- De ce e deschis? - Ce?
- Jocul. - Nu l-am deschis eu.
V-am spus să nu jucați.
- Unde e October? - Fumează afară.
Dar ai spus că trebuie să murim mai întâi în joc!
Nu-i așa, Hutch? Nu? Nu astea sunt regulile?
Nu știu care sunt regulile, Swink! Poate că nu există nici o regulă!
October!
Nu e posibil. Eu nu m-am jucat. Nimeni nu a făcut-o!
- Cine a intrat în joc? - Jocul însuși a făcut-o.
October! October!
La naiba!
Dă-mi drumul!
October!
Nuuu!
Dă-mi drumul!
Du-te naibii.
S-a deschis. Haideți!
October!
Nu! Nu, nu, nu! Nu, nu, nu!
Vei fi bine. Vei fi bine.
Ești bine, putem rezolva asta. Pot rezolva asta.
La naiba! Te rog, nu-mi fă una ca asta!
- Nu trebuia să o las singură. - Nu e vina ta, Swink.
E numai vina mea.
Trebuia să o lași baltă când ai avut șansa.
Viața era perfectă înainte de asta.
- Tatăl meu nu e arhitect. - Ce?
Tatăl meu nu e arhitect. Iar mama mea nu este...
profesoară pentru copii.
Oricum. Nu voi studia nici la Princeton...
Și tot ce ți-am spus au fost minciuni.
- Și atunci, această dubiță este...? - Casa mea cea dulce.
Urăsc să spun adevărul pentru că îmi este rușine.
Trebuie să punem capăt acestui lucru.
Nu cred că ne-a rămas prea mult timp.
Ai dreptate că nu mai avem mult timp la dispoziție.
Trebuie să găsim cadavrul.
Pentru asta, trebuie să găsim turnul. Oricine a creat acest joc,
el știe totul despre Elizabeth Bathory.
Și trebuie să știm unde se află domeniul.
Hei...Hei Swink, ce faci?
E foarte clar că mai trebuie să jucăm acest joc dacă vrem să terminăm povestea.
- Unul din noi trebuie să joace. - Swink, dacă intrăm în joc...
Oricum acest joc se va derula de unul singur, nu-i așa?
Cel puțin, voi încerca să mă pun drept momeala.
Astfel, îi voi proteja pe toți.
Să-i dăm drumul.
- Știi ce trebuie făcut. - Să supraviețuim.
Al naibii joc.
Aici au făcut jocul "Supraviețuiește!"?
Mi se pare un loc cam ciudat pentru a face un joc.
Haide. Să mergem.
Alo?
Mă duc să verific. OK?
Dumnezeule...
Rahat!
Doamne sfinte! Spune-mi că încă n-ai murit în joc!
- Nu, sunt bine. - Locul acesta e pustiu.
- Ascultă, aș vrea să te duci în fundul casei. - Nu prea sunt sigur unde se află.
- În ce încăpere te afli? - Într-un fel de salon.
Așteaptă.
- Sunt două intrări în încăpere, nu? - Da.
Du-te pe lângă stâlp spre ieșire și înapoi spre hol.
Ar trebuie să fie niște scări și o bucătărie la stânga.
Ce se întâmplă, Swink? Cum de știi toate acestea?
Fii atent. Du-te la bucătărie la ușa din spate.
Continuă să mergi până când vezi niște trepte și niște statui.
- Vezi niște porți? - Da, le văd.
E exact ca în joc.
O, Isuse!
Este domeniul Rouge.
Este cimitirul ticăloasei.
Ce înseamnă asta, Hutch?
- Însă că trupul ei se află în turn. - Rahat.
Jurnalul lui Elisabeth.
Toate aceste fete. Le-a ucis pe toate.
Swink, Abigail are probleme!
Trebuie să mă duc sus. Pe unde să o iau?
Intră. Trebuie să fie o scară pe una din părți.
E blocată! E blocată!
Am nevoie de o bară sau ceva de genul acesta!
Nu se află una pe jos?
Cred că glumești.
Și acum pe unde?
- Cred că e mai bine în încăperea principală. - Haide, Swink!
- Nu pot deschide ușa. - Așteaptă. Așteaptă.
Am eu cheia.
- Aceasta este... - O nebunie. Du-te!
Nu cred că voi reuși. Trebuie să mă ajuți.
Mă duc eu. Am văzut-o. Să încerc ceva.
Totul e bine. Liniștește-te.
Ce s-a întâmplat? E bine?
Da, i-ai salvat viața.
- Și acum? - Avem nevoie de trei piroane.
Și încă ceva. Amintiți-vă ce a spus October.
Pentru a purifica sufletul unei vrăjitoare trebuie să o ardem.
Încă ceva, Hutch! Trandafirii.
Dacă te duci acolo, să nu uiți de trandafiri. Niciodată nu se știe. Cred că...
Nu!
Swink!
Haide, ticăloaso.
O, rahat.
La naiba, ticăloaso! Încă n-am murit!
Swink! Swink!
Pleacă! Lasă-mă în pace!
Nu! Nu!
Swink!
Sfârșitul jocului
Îmi pare rău, Hutch.
OK. O să avem nevoie de un ciocan.
Haide, pe aici.
Deschide ușa.
Haide! Haide! Haideee!
Mulțumesc, Swink.
Totul e OK.
- Voi coborî eu primul. - Bine.
Ai auzit asta?
OK, bine, bine.
Haide.
Trebuie să fie și o altă ușă pe aici.
Spre turn. Haide, să mergem!
Deschide, deschide, deschide ușa...
OK, așteaptă. Să ne gândim.
Pot s-o deschid. Nu știu...
Lasă-mă puțin!
- Doar că...Ce!? - Nu mai avem timp!
Gândește-te! Trebuie să terminăm asta.
Nu.
Nu te părăsesc.
Vreau să te duci.
Ai șansa...
Nu poate fi adevărat.
Vreau să-l iei.
Știu.
Ai grijă.
Binecuvântează-mă...
Pleacăăăă!
Nu! Pleacă!
Oglinzile se spărgeau pentru că nu puteau rezista vechimii.
Nu se sparge pentru că cred că e făcută din argint sau ceva de genul acesta.
Fugi! Mișcă-te! Repede!
Ajutor!
Haide!
Mișto!
Supraviețuiește!
Veniți, Norilor, către mine.
Să vă ridicați ca o furtună a răului, pentru a vă manifesta.
Lăsați ca noaptea să vă învăluie.
Priviți și distrugeți pe cei care se opun pentru a nu mă răni.
Lăsați ca sângele celor mulți să mă curețe. Păstrând etern frumusețea.
Vă rog.
Traducerea și adaptarea: LOVENDAL E-mail: ovidiu_iacob@yahoo.com